Aten

Aten


 * Kort om Aten **

// I Aten hadde man et demokratisk styre som baserte seg på maktspredning og rotasjonsprinsippet. Man fordelte makten mellom tre ulike instanser: Folkedomstolen, Folkeforsamlingen og Rådsforsamlingen. På denne måten unngikk man å få en tyrann som leder. Athens “gullalder” er et uttrykk som vanligvis brukes om kong Perikles regjeringstid, fra 450 til 429 f.Kr. Perikles var en stor konge som særlig ble kjent for hans humane (og uvanlige, etter den tids standard) måte å styre og tenke på. Perikles reiste mange flotte byggverk i byen, og det er Perikles’ Aten som vi som regel forbinder antikkens Aten med. // Aten ble Spartas fremste rival blant de greske polisstatene. I motsetning til spartaene og andre grekere, som trolig hadde innvandret fra sentral-Asia, var atenerne, påstod de selv, sprunget ut av landskapet Attika ved hjelp av visdommens gudinne, Atene. Atenerne mente de var det eldste folket i hellas. Frem til 500-tallet f.kr. regnet andre grekere Aten som tilbakestående. Staten var splittet i strid mellom forskjellige mektige slekter og mellom rike jordeiere og fattige småbønder. Men etter lang strid forstod atenerne at de måtte sammarbeide dersom de skulle klare seg i konkurransen med andre polisstater, spesielt Sparta. Alle våpenføre menn gjorde seg til en felles hær. Det var umulig å gjøre gjeldsofre til slaver. Friere menn i alder 18-19 år kunne møte i en folkeforsamling nedenfor Atens akropolis, der alle hadde rett til å tale og gi forslag. Til å styre statens utpekte folkeforsamling hvert år 500 menn over 30 år til en rådsforsamling ved loddtrekning. Loddtrekningen hindret de rikest og mektigste i å kjøpe eller true til seg stemmer. Dommere og andre embetsmenn ble utpekt på samme måte. Bare ti generaler, strateger, ble valgt av folkeforsamlingen. Det var viktig for Atens sikkerhet at de dyktigste hadde kommandoen i krig. Politikk ble så viktig for de frie mennene at de som ikke deltok, ble kalt idioter (av idios, som betyr ens egen), demokrati, regnes som opprinnelsen til det moderne demokratiet, selv om flertallet av befolkningen, kvinner, fremmede og slaver, var utelukket. Der atenske demokratiet bygde på allmannamøter (direkte demokrati), mens vi i dagens demokratier velger folk til å representere oss i forsamlinger (representativ demokrati). Noen forskere lurer derfor på om der er en ”demokratisk arv” fra antikken til våre dager. Atens gullalder ** Tiårene midt på 400- tallet f.kr. ble Atens storhetstid. Atenerne hadde fordel av at deres polis med ca. 300 000 innbyggere var langt mer folkerik enn andre greske stater. Ca. 40 000 menn hadde rett til å stemme og delta i forsvaret av staten. Til sammenligning var det meste bare 8000 spartanere med borgerett. For Aten var det også en fordel at penger var tatt i bruk som byttemiddel i handelen i middelhavsområdet, for staten hadde rike sølvgruver på sitt område. Perikles var lederen av utbyggingen av akropolis. Arkitekter og bildehoggere skapte templer og statuer som har inspirert arkitekter og kunstnere over hele verden frem til vår tid. Demokratiet ble utvidet med at folk fikk lønn for å delta i styret av staten, slik at fattigdom ikke skulle hindre noen i å delta. Atens makt bygde nå på krigsflåten, og det betydde at jordløse og fattige roere av triremene fikk stor innflytelse i folkeforsamlingen.

